Иван Вазов
Триумфалната арка

chitanka.info

Срещнах в горите арка триумфална —

над пътя ми висеше колосална.

Но китки, надписи там не стърчаха,

и шарени платна не я красяха.

От никой кмет заръчана не беше,

„Ура“ тълпата глупа не ревеше…

И с тая арка искрена и проста,

посрещаше си Рила стара госта,

поклонника мирен, певеца скромен —

без много блясък, без шум, без харч огромен,

два бука — третий имаха на рамо

(луд някой ураган играл е тамо);

и таз дъга и стълпове гигантски

обвиваше ги белий мъх исландски

и самодивски ги коси красяха —

кат свилени реси от тях висяха;

а около — народ от буки прави

здрависваха го тихи, величави,

с любов, без хляб и сол и без поклони

(в туй царство владат други пък закони),

певеца драг, пристигнал отдалече,

и вместо всякакви цветисти речи

и хиледи „Ура“ и „Да живее“,

пратиха славейче едно да пее.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.